‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Uite-l pe ticălosul ăla!
‎- Iubițel! ‎- Uite-l că vine.
‎- Fix din Shanghai. ‎- Uită-te la nemernic!
‎Unde-l duc?
‎De ce te holbezi la el?
‎Îți place chinezul?
‎Îl duc la tine acasă.
‎O să ai un tovarăș nou.
‎Nu-mpinge!
‎Au să-l pună cu tine. O să doarmă tun.
‎O să te toace toată noaptea.
‎Ți-am adus un chinez, ‎să ți-l faci prieten.
‎N-o să-nțeleagă o boabă. Nasol.
‎Trebuie să-i găsim un interpret.
‎- Cum zici. ‎- Sunt Dante.
‎Îi place chinezoiul.
‎Hai, nu te enerva.
‎Ce urât se uită.
‎Te-ar putea ucide cu privirea.
‎Hai, iubiți-vă.
‎Pe pariu c-o are minusculă.
‎Pute aici.
‎Începe s-arate ca un motel de tranzit.
‎Stai bine pe canapea?
‎Cineva e malițios azi.
‎De ce-aș fi malițioasă?
‎Nu-mi ceri decât să mă culc ‎cu un moș libidinos,
‎să-ți salvez cariera.
‎Nu e pentru cariera mea.
‎- Ci pentru a noastră, Roxana. ‎- Te rog.
‎Destinele noastre sunt legate.
‎Dacă procurorul acționează contra noastră?
‎Mi-ar plăcea să am ‎ce ai tu să-i oferi procurorului. Doamne!
‎Nu fi vulgar.
‎Nu face pe pudica.
‎Poftim?
‎Cum rămâne cu pozele ‎și mesajele cu Tavares?
‎Cum le zice puștimea? „Sexaje”?
‎- Nu știu ce zici. ‎- Nu te rușina, Roxana.
‎Ești independentă și frumoasă.
‎Poți face ce vrei cu trupul tău.
‎Cu tot respectul, nu-ți bate joc.
‎Vrei să mă convingi ‎să mă fut cu procurorul.
‎- Asta vrei. ‎- Dacă te fuți cu Tavares,
‎care e un gunoi,
‎un jeg și un împuțit,
‎ce te costă să-l satisfaci
‎pe un moș doar o zi, Roxy?
‎Cine zice că mă fut cu Tavares?
‎Privește-mă-n ochi și zi-mi că nu e așa.
‎Știam.
‎Gândește-te la viitorul tău.
‎Gândește-te la el!
‎Frida și Evaristo vor să ne bombardeze. ‎Tu ai...
‎tot ce trebuie în corp ‎ca să dezamorsezi bomba.
‎Oprește-te!
‎Ești sigur că nu e altă cale?
‎Dă-mi voie.
‎Dacă nu se rezolvă după ce ‎procurorul gustă din farmecele tale,
‎se va rezolva când își va imagina
‎gustul amar al unui videoclip viral. ‎Ce zici?
‎Înregistrăm totul, și ‎voilà!
‎Cum să înregistrăm? ‎O să mă vadă toată lumea.
‎Nu ți se va vedea fața, evident.
‎Ești nebun. Nu.
‎- Nu. ‎- Rox, te rog.
‎Roxana, suntem în pericol. Te rog.
‎Nu tu o să te fuți cu el.
‎Rox...
‎Rox.
‎Mă mai gândesc.
‎Așa!
‎Mă gândesc.
‎Dar, dacă o fac,
‎filmulețul e al meu.
‎Asta-i fata mea! Bravo!
‎Nu-s fata ta.
‎Haide...
‎- Hai, Rox. ‎- Încetează, serios.
‎Jură că filmul e al meu.
‎Filmul și camera sunt ale tale.
‎La ce te uiți?
‎Ce, ce?
‎Ce, omule?
‎Ciudatu' dracului.
‎- Linda. Jack. ‎- Bună.
‎- Linda. ‎- Bună.
‎Cum te simți?
‎Bine.
‎- Mă bucur să te văd. ‎- Și eu.
‎Am niște lucruri pe care le-am găsit.
‎Nu știu.
‎Poate le vrei.
‎Nu le lua, dacă nu vrei.
‎M-am gândit ‎că poate au o valoare personală.
‎Sigur totul e-n ordine?
‎Da.
‎O să fiu bine.
‎Bine.
‎Nu-ți trebuie nimic?
‎Nu.
‎Bine.
‎Ai grijă.
‎Auzi, n-ai o fleică sau un antricot?
‎- Ce e? ‎- Nu-i cere carne, că-ți dă câine.
‎Ce e cu tine?
‎La dracu'!
‎Ce dracu'? Sus, Diente!
‎Fir-ar! Al dracu' chinezoi!
‎La naiba!
‎E dat dracu'.
‎Asta e! Hai să mâncăm!
‎Băi!
‎Fii atent.
‎Ca porcul la abator.
‎Du-l la infirmerie și să se schimbe.
‎Ce s-a-ntâmplat?
‎Chinezoiul l-a rupt în bătaie.
‎- Du-l pe chinez în altă aripă. ‎- Nu, stai puțin.
‎Mai bine pune-l la noi.
‎Și-așa sunt în doliu ‎și am nevoie de vibrații pozitive.
‎Chinezoiul e băiat mișto.
‎E un tip mișto, nu?
‎Atât, că Diente a încercat să-l bată,
‎dar a dat de Bruce Lee, ‎care l-a făcut praf.
‎Așteaptă.
‎Nu mai ieși în curte.
‎- Fără curte. ‎- Te muți în altă aripă.
‎- Tavares. ‎- Pricepe?
‎Știe spaniolă? E chinez? De unde dracu' e?
‎- Da, e chinez. ‎- E chinez.
‎E chinez. Ia-l! Du-l în aripa aia!
‎Nu fi bulangiu.
‎Haide, haide...
‎- Liniștește-te. ‎- Rebollo, stai!
‎Stai.
‎- Vino. ‎- Poate să stea cu voi.
‎Poate să stea cu voi.
‎Ai auzit, Rebollo? Ai auzit?
‎Chinezul Tavares. Așa da!
‎- Avem un... Da! ‎- Să-i zicem șefului.
‎Ce? Pleacă.
‎Pleacă!
‎Conchita.
‎Domnule Jack.
‎Ce face copilul?
‎Mai bine.
‎N-a mai țipat.
‎E copil bun.
‎Bine.
‎Ce vrei?
‎E pentru tine.
‎Alo?
‎Ascultă, deșteptule, Pablo e cu mine.
‎Pablo, zâmbește-i tatei.
‎După cum vezi, e teafăr.
‎Nu vrei să te joci cu focul.
‎Dacă te atingi de el, te omor.
‎Găsește-mi banii.
‎Timpul trece și-mi pierd răbdarea.
‎Ticălosul naibii.
‎Azucenita, dragostea mea.
‎Nu suport să te văd așa.
‎Nu fi tristă.
‎Mi-am îngropat fratele. Cum să mă simt?
‎Uite...
‎Și eu mă simt îngrozitor.
‎- Teribil. ‎- Nu-i vorba de cum te simți.
‎E vorba că trebuie să te impui.
‎Arată-le unde le e locul și ce suntem noi.
‎Ne ocupăm.
‎- Jur. ‎- Îi vreau morți.
‎Vreau să sufere.
‎Vreau să plângă.
‎Și să implore ca șobolanii.
‎Vreau să-i faci carne tocată, să-i sfâșii,
‎cum mi-au sfâșiat ei inima.
‎Da, draga mea.
‎Va fi bine.
‎- Ai să vezi. ‎- Dar ocupă-te.
‎Nu-i iert
‎că s-au atins de-un păr sau de o unghie
‎de-ale lui Quico.
‎Fă-i carne tocată!
‎Nu mă simt prea bine. Dar nici foarte rău.
‎Nu-i ca la televizor, ‎când se-aruncă în pat
‎și plâng, scâncesc și zbiară. Nu, nu.
‎E ca atunci când...
‎Nu-l văzusem de mult. De fapt, e totuna.
‎Procesul doliului e complicat.
‎Kübler-Ross îl descrie bine.
‎Cine-i ăla? Lucrează aici?
‎Nu, e o psihologă pe care am studiat-o.
‎Super.
‎Și e foarte normal ‎să negi ce s-a întâmplat.
‎Nu neg. Ce să neg? Nu eu.
‎Știu că l-au măcelărit până au obosit.
‎Da, l-au lăsat...
‎L-au lăsat ca o răzătoare de brânză.
‎E caraghios, înțeleg.
‎M-am ofticat.
‎Și? Viața mea e la fel, nu? Ce să fac?
‎Nu știu, Santito. Depinde de tine.
‎Ce amintiri ai?
‎Era mereu la pârnaie. L-am văzut rar.
‎De-asta, nașul mi-a fost mereu...
‎ca un tată.
‎Odată, mama era beată
‎și mi-a zis ‎că tata e închis din cauza nașului.
‎Da.
‎Pesemne de-aia are grijă de mine.
‎S-a simțit vinovat.
‎Mi-e dor de bătrânul.
‎- Mult? ‎- Nu.
‎Dar camarazii tăi?
‎- Ce? ‎- Te-au sprijinit?
‎Nu, nu prea.
‎Dacă Muerto ar fi viu ‎și mi-ar zice o prostie...
‎Dar e mort.
‎Îți lipsește?
‎Muerto?
‎Da.
‎Mi-a lăsat doar un deget ca amintire.
‎Nici pe ăla, l-a mâncat nașu-meu.
‎Și? Ce fac acum?
‎-Zi-mi tu. ‎- Nu știu.
‎Păi...
‎Să plâng sau ce?
‎Vrei?
‎- Nu. ‎- Sigur?
‎Mă înfurie c-ai sărit peste mine
‎și l-ai chemat pe procuror.
‎Dacă asta vrei, atunci rămâi cu el.
‎Să rezolve el tot și vezi cum merge.
‎Și de ce mi-ai adus mie ‎lista asta de cereri?
‎Fiindcă nu ne-ascultați.
‎Ce?
‎Stați acolo.
‎Nu te-ascult, ticălosule?
‎- Nu. ‎- Pe tine, ticălosule?
‎Cred că glu...
‎Așa. Așteaptă.
‎Bine.
‎Nu mai fiți așa plouați.
‎Toți aveți câte ceva de ascuns.
‎Vreți să discutăm despre asta?
‎Vreți să discutăm?
‎Bine, gata.
‎Nu mă mai sâcâiți.
‎Da?
‎Așteaptă.
‎Fir-ar mă-sa!
‎Gata.
‎Era procuratorul, că-i potolesc...
‎îngrijorările, da?
‎Mai e o cerere...
‎pe care v-o adresăm.
‎Vrem un televizor în sala gardienilor,
‎să vedem meciurile de fotbal.
‎Un televizor? Drăguț, de unde?
‎Ni l-a oferit Tavares.
‎Glumești.
‎Ticălo... Asta-i ce numesc eu
‎populism și demagogie.
‎Știți ce? Faceți ce vreți,
‎dar nu vă mai smiorcăiți ca fetițele.
‎Deci aprobați televizorul?
‎Hai, plecați! La muncă!
‎- Bine, pui tu baza. ‎- Ce idioți.
‎Rox.
‎Înveselește-te, am pus la punct
‎detaliile întâlnirii tale amoroase.
‎Doar că...
‎Că...
‎M-am gândit și...
‎Nu înțeleg.
‎De ce nu m-a chemat?
‎De ce nu mi-a dat un SMS?
‎Închipuie-ți că eu sunt procurorul.
‎Bine. Gata.
‎Când îl întâlnești,
‎prefă-te bucuroasă că-l vezi ‎și că-l găsești atrăgător
‎și pe urmă...
‎Îi faci treburile.
‎Un sex oral?
‎Suge-i-o.
‎Să i-o sug...
‎Nu mi-am văzut copiii de cinci luni.
‎- De cinci luni? ‎- Da, dnă doctor.
‎De ce nu i-a adus soția?
‎Trebuie să vorbim.
‎- Dă-mi un minut. ‎- Sigur.
‎Scuze.
‎Pardon.
‎Fugi să mănânci, Luciano. Mulțumesc.
‎Bun.
‎Ce ai pățit?
‎- Nimic. ‎- Cine te-a rănit?
‎Sunt bine, Frida. Sunt bine.
‎Jack mă presează. Nu mai rezist o zi aici.
‎- Înțelegi? ‎- Nu aici. Așteaptă.
‎Vino.
‎Deschide ușa, te rog.
‎Poți să-l supraveghezi pe cel nou, te rog?
‎- Da. ‎- Sunt bine.
‎Bine. Vino aici.
‎- Ce ai pățit? ‎- Jack mă presează.
‎Trebuie să găsesc banii lui Tavares ‎și o ieșire de-aici.
‎Nu mai rezist o zi în locul ăsta.
‎Mai încet.
‎Nu mai rezist.
‎Nu mai suport, trebuie să ies. ‎Să-mi iau fiul.
‎Poți veni cu noi.
‎Fiul tău are nevoie să-i trăiești. ‎Trebuie să ai mare grijă.
‎- Lucrurile o pot lua razna. ‎- N-asculți!
‎Frida, nu asculți.
‎În Statele Unite, Dante Pardo nu există.
‎Lázaro n-are probleme cu legea.
‎Frida.
‎Gândește-te.
‎Ușa!
‎- Toate bune, dnă doctor? ‎- Da.
‎Mulțumesc.
‎- Condu-l pe deținut, te rog. ‎- Da.
‎Să mergem!
‎Uite.
‎Ei sunt prietenii tăi, suntem de gașcă.
‎Buni. Băieți de gașcă.
‎De treabă, chinezoiule.
‎Bestiali!
‎El, Bocinas.
‎Bocinas.
‎Hai noroc.
‎Mosco.
‎Santito, sunt Santito. Intră!
‎Vrei să guști?
‎Ia de-aici, e de la Santito.
‎Îi place chinezoiului.
‎Îi place, îi place!
‎Super.
‎Toți suntem de gașcă aici, totul e bine.
‎E mișto chinezoiul.
‎- Ce faci, chinezule? ‎- Chinezule!
‎Mosco.
‎Nu tu.
‎Cred că-i furios.
‎Mosco. Bocina.
‎Bocina. Santito.
‎Sticla, sticla!
‎Da, sigur, sigur!
‎- Uite-aici. ‎- Whisky.
‎Zi cum trebuie.
‎- Whisky. ‎- Whisky.
‎Așa mai zic!
‎Uite cum îi sclipesc ochii.
‎Uite-așa îi fac!
‎Bun, bun. E beton.
‎E bestial, da!
‎Am adoptat un karatist, pe bune!
‎Mosco.
‎Ce zici? Mai vrei o dușcă?
‎Nu ezita.
‎- Ching chong. ‎- Ia de-aici.
‎Ching chong.
‎E de gașcă.
‎Ia, chinezule.
‎E meseriaș. Are gusturi bune.
‎E din China.
‎China din Nuevo León, Santito.
‎Da, da!
‎Alo?
‎Frida? Eu sunt.
‎Ești bine?
‎Da, sunt în regulă.
‎Am mers după Jack la o casă ‎și l-am văzut pe Pablo.
‎Ești sigură?
‎Da, știu ce-am văzut. ‎Am văzut-o și pe Conchita.
‎Mi-a fost bonă. Nu știu ce face aici.
‎E ciudat.
‎Nu te duce singură.
‎Vin mâine acolo. Așteaptă-mă.
‎Bine?
‎Bine, sigur.
‎Pa!
‎Bună, Roxanita, ce faci?
‎Bună seara, intră!
‎- Bună seara, dle procuror. ‎- Intră.
‎Arăți minunat.
‎Mulțumesc.
‎- Serios. ‎- Da? Vă place?
‎Roxanita, mersi c-ai venit.
‎Mulțumesc mult.
‎- Mersi de invitație... ‎- Mersi.
‎...domnule procuror.
‎Ce frumoasă ești!
‎Puțin vin roșu?
‎- Da, sigur. ‎- Da?
‎- Hai în dormitor. ‎- Să-mi... las poșeta.
‎Să-ți spun drept, ‎mă simt puțin cam ciudat, căci...
‎Îți zic imediat de ce.
‎Soția mea s-a prăpădit acum zece ani și...
‎N-am mai avut întâlniri de atunci și...
‎Sincer, mă simt bizar.
‎- Roxanita. ‎- Da?
‎Merge un vin roșu?
‎- Da, merge, mulțumesc. ‎- Bine.
‎Fără formalități.
‎Nu pot, ‎nu vreau să fiu nepoliticos, Roxanita.
‎Atunci, fii nepoliticos.
‎- Fii nepoliticos! ‎- Noroc!
‎Noroc.
‎Ce caută o femeie ca tine
‎la închisoarea La Rotunda? ‎O frumoasă ca tine...
‎Frumoasă și deosebită.
‎Mulțumesc, dle procuror.
‎Ești o femeie foarte specială și frumoasă.
‎Mulțumesc, dle procuror.
‎Pot să-ți zic ceva?
‎Când îmi spui „domnule procuror”, ‎mă simt...
‎Ciudat, parc-aș fi lovit în cap.
‎În care?
‎În...
‎În cap, în cap.
‎Bine.
‎Apropo de întrebarea dv.
‎despre La Rotunda...
‎Sunt acolo datorită unchiului. ‎A fost gardian la Sierra Chica.
‎- Dar s-a stins. ‎- Nu mai spune...
‎Ce păcat.
‎Prostata.
‎De la prostată, înțeleg.
‎Nu, nu, nu, dar... Nu.
‎Nu, e doar...
‎Nu, cancer la prostată.
‎Ăsta-i aici...
‎În caz de nevoie, dar nu.
‎Aproape niciodată nu-i nevoie de el.
‎- Dle procuror... ‎- Noroc!
‎În fine,
‎să ne simțim în largul nostru, da? Căci...
‎- Da... ‎- Pari...
‎Pari
‎foarte încordat.
‎- Sunt. ‎- Da?
‎Da.
‎Miroși frumos.
‎- Miroși minunat. ‎- Da?
‎E același parfum de când te-am cunoscut?
‎Ce coincidență.
‎L-am folosit de două ori în viață.
‎Când te-am cunoscut și azi.
‎- Nu cred în coincidențe. ‎- Nu?
‎Cred că oamenii se întâlnesc ‎pentru că așa le e scris.
‎Nu e coincidență, ci cauzalitate.
‎Sunt sigur că sufletele noastre
‎s-au mai întâlnit.
‎Ai spirit bătrân și eu, tânăr.
‎Dar se spune
‎că bărbatul are vârsta
‎pielii femeii pe care o mângâie.
‎Atunci mângâie-mă.
‎Da...
‎Te bronzezi des?
‎Ești foarte bronzată.
‎E exact culoarea pielii...
‎de pe coapsele soției mele.
‎Să nu vorbim despre lucruri triste.
‎- Nu, desigur. ‎- Nu, nu azi.
‎Nu, azi sărbătorim, nu?
‎Procurorul meu...
‎- Îți place? ‎- Categoric.
‎Când preferi să ai ora de lectură?
‎- Dnă doctor. ‎- Silvestre.
‎Mulțumesc mult.
‎Adu-mi formularul după ce-l completezi.
‎Toate bune?
‎E Linda.
‎L-a urmărit pe Jack până la o casă.
‎Acolo a văzut o fostă bonă de-a ei.
‎Uite.
‎Pablo e acolo.
‎Mergem mâine după ei.
‎Fii prudentă.
‎Da.
‎N-am mai făcut așa ceva pentru nimeni.
‎Nu știu ce se va întâmpla.
‎Totul va fi bine.
‎Promit că totul va fi bine.
‎Mulțumesc.
‎Vino, procurorule, vino!
‎- Să vin? ‎- Vino aici.
‎- Ce? ‎- Sunt dur ca titanul. Ce frumos!
‎- Ca titanul? ‎- Da.
‎E...
‎ca titanul?
‎Da?
‎Dă-mi titanul tău!
‎Ai să vezi.
‎E moale.
‎Se simte ca titanul.
‎Stai în genunchi.
‎Îți place?
‎La nebunie.
‎- Așa, mai repede. ‎- Așteaptă.
‎- E moale. ‎- Nu așa repede. Stai.
‎Salivă.
‎E bine de tot.
‎- Îți place? ‎- Da, da!
‎- Dar o să se scoale. ‎- Da?
‎- Scoală-te, dragă! ‎- Da!
‎- Vrei un sex oral? ‎- Ce?
‎Să ți-o sug.
‎Sigur.
‎Dar mai târziu.
‎Mai târziu?
‎Uite...
‎Mișcă-te repede. Mișcă-te repede.
‎Așa! Mișcă-te repede!
‎Da, mișcă-te repede!
‎Stai o clipă.
‎Arăți exact ca-n poze.
‎Exact ca-n poze.
‎- Ce poze? ‎- Pe care mi le-ai trimis.
‎Ce-mi place!
‎Mai repede, mai repede, mai repede!
‎- Mai tare, mai tare! ‎- Stai.
‎- Mai tare! ‎- Mai repede?
‎Asta vrei? Repede.
‎Așa repede?
‎Procurorule...
‎Ești greu.
‎Procurorule.
‎Termină cu prostiile.
‎Procurorule.
‎La naiba!
‎Nu, nu se poate!
‎Nu!
‎Am găsit ce voiai.
‎Vine cineva în Archer Park, ‎mâine la amiază.
‎Frida, poți merge mâine. ‎Jack nu va fi acolo.
‎Dar ai grijă, te rog.
‎Ai și terminat, Rox? A ejaculat precoce?
‎Cred că e mort.
‎Sigur e mort de plăcere.
‎Plăcerea poate ucide.
‎Serios, moșu' e mort.
‎Ce tot spui? Cum să fie mort?
‎- Nu mișcă. ‎- ‎A adormit.
‎După sexul intens, evident, a adormit.
‎- Nu mișcă, ce dracu'! ‎- ‎Convinge-te.
‎Nu mă speria, Roxana, te rog. ‎Controlează-l.
‎- ‎Verifică-l! ‎- ‎Cum?
‎Stai. Pune-mă pe difuzor.
‎Gata?
‎- Gata. ‎- M-auzi acum? Ia-i pulsul.
‎Are puls? Sigur e bine, doar doarme.
‎- ‎Doarme. ‎- Nu simt nimic.
‎- ‎Ascultă-i inima. ‎- Taci!
‎Se-aude? Dacă nu, fă-i gură la gură.
‎- Trebuie... ‎- ‎Cum? Nu știu.
‎Ca-n filme. Acoperă-i gura
‎și suflă. Acoperă-i gura și suflă.
‎Unu, doi, trei și sufli. ‎Numeri până la trei și sufli.
‎- ‎Numeri până la trei și sufli. ‎- Doi, trei...
‎Numără...
‎Numără până la trei.
‎Am încercat, ce naiba! Dar e mort.
‎Nu reacționează.
‎Liniștește-te, aproape-am ajuns acolo.
‎Sărmanul meu procuror.
‎Promit că, dacă te scoli,
‎ți-o sug toată noaptea. Nu, nu.
‎Tot anul!
‎Haide, haide!
‎- Din nou. ‎- Ce ai, idiotule?
‎Ce dracu'? Ce ai?
‎- Ești de rahat. Ce vrei? ‎- Ajunge!
‎Ne jucăm și noi.
‎Auzi, ajunge!
‎Ți-am dat dracu' pasă de gol.
‎Ce este?
‎- Ce e? ‎- Îl omor pe scârba de Tavares.
‎Ce mai e?
‎Le dau ălora un televizor,
‎să vadă meciul. Și noi?
‎Ce-ți pasă?
‎Ce zici?
‎Avem unul mic și ei au ditamai ecranul.
‎E o porcărie, Cuau.
‎E din cauza lui Peniche. ‎Lua-l-ar dracu' de ticălos!
‎Peniche!
‎Auzi!
‎Calmează-te!
‎- Totul, pentru un meci? ‎- E naționala.
‎Bine. Vorbesc cu Peniche, dar gata.
‎Calmează-te.
‎Tu! Ridică mingea.
‎- Acum, frățioare! ‎- Ajunge.
‎Destul!
‎Hai, bagă viteză!
‎Fir-ar al dracu'.
‎Ce a pățit?
‎L-ai ucis.
‎L-ai ucis, Roxana.
‎Nu, nu l-am ucis. ‎Nici n-a rezistat o repriză.
‎Ce naiba facem?
‎- E vina ta, cretinule! ‎- Taci.
‎Nu e vina mea, ci a ta. L-ai ucis.
‎Tu m-ai trimis aici!
‎- Ce a pățit? Ce ai făcut? ‎- Nimic.
‎Ce i-ai dat?
‎- I-ai dat ceva? ‎- Nu, a luat o pastilă de-acolo,
‎să i se scoale.
‎La naiba!
‎Dle procuror...
‎Odihnește-te în pace.
‎Dle procuror...
‎Domnul să te odihnească.
‎Cum ieșim din asta?
‎Să ne gândim, mai întâi.
‎Îmbracă-te!
‎Dă-mi o dușcă.
‎Ce faci, prietene?
‎Ceva te-a supărat.
‎Mai scutește-mă.
‎Bei singur.
‎Și emani o vibrație negativă.
‎Ce e?
‎Sentința?
‎Dacă nu e sentința,
‎atunci e gagica.
‎Soția mea a murit.
‎Îmi pare rău.
‎Mă îngrijorează...
‎un ins micuț, cam de mărimea asta.
‎Ai un copil?
‎Nu te teme.
‎Știu să țin un secret.
‎Ești sigură că asta e casa?
‎Aia e mașina lui.
‎- Deci e aici? ‎- De fapt... Da.
‎E aici.
‎Dacă te vede?
‎N-are voie să te vadă.
‎- Va fi bine. ‎- Dacă te vede,
‎dăm de-o mare belea.
‎Va fi bine. ‎Așteptăm până pleacă și intrăm pe urmă.
‎E un fleac.
‎Zic că trebuie s-avem mare grijă.
‎Nu vom păți nimic.
‎Să așteptăm.
‎Unde v-ați cunoscut?
‎La ce te referi?
‎Tu și Lázaro. Vă știați dinainte sau...?
‎Nu, de la La Rotunda.
‎Mă văd cu el și...
‎Cu alți deținuți în mod regulat.
‎Așa. Și-l placi.
‎Nu. Adică, e un tip cumsecade.
‎- Dar... ‎- E clar că-l placi.
‎Da.
‎Nu, înainte era...
‎Era alt om.
‎Cum adică?
‎În general, era mult mai fericit.
‎Cred că toți eram.
‎Da.
‎Îl iubește mult pe Pablo.
‎Asta spune multe despre un bărbat.
‎Căcat!
‎- El e? El e? ‎- Da.
‎Sigur nu te vede?
‎Nu mișca.
‎Vine?
‎Stai. Bun, urcă-n mașină.
‎Hai, hai, hai!
‎S-așteptăm.
‎Rămâi nemișcată.
‎Gata, o să plece.
‎Chiar acum pleacă.
‎Bine.
‎S-așteptăm. Așteaptă.
‎Unde e?
‎Suntem în siguranță.
‎Să mergem!
‎- Batem la ușă? ‎- Da.
‎Imediat.
‎Linda!
‎- Conchita. ‎- Bună, Linda. Linda.
‎- Linda! ‎- Ce mă bucur să te văd!
‎Îmi pare rău de tatăl tău.
‎A fost o tragedie.
‎- Un eveniment tare trist. ‎- Mulțumesc.
‎Bună ziua, doamnă.
‎Îmi pare bine. Mă numesc Frida.
‎Încântată.
‎- Putem intra o secundă? ‎- Nu, unde te duci?
‎Pablo. Salut!
‎Sunt prietenă cu tatăl tău.
‎Hai, te ducem la tata. Hai, hai!
‎Să mergem, hai!
‎Nu vrea. Nu-l puteți lua.
‎Conchita. Luăm băiatul.
‎I-l ducem tatălui său.
‎- I-l ducem tatălui său. ‎- Nu.
‎Nu până nu-i sun familia.
‎Frida, te rog...?
‎Răspund de el.
‎- Vreau să... ‎- Nu.
‎- Nu te las. ‎- I-l ducem tatălui.
‎- Nu, dar eu răspund. ‎- A fost răpit.
‎Nu-l puteți lua.
‎Nu, nu acum. Nu.
‎- Ce dracu'? ‎- Nu, nu.
‎- Linda. ‎- Ce este?
‎- Ce este? Domnule... ‎- Taci!
‎Trebuie să ai mare grijă.
‎Cine e și ce caută aici?
‎Nu, iartă-mă...
‎Nu.
‎Domnule, nu faceți asta.
‎Răspunde dracului!
‎Răspunde la întrebare!
‎Cine e și ce caută aici?
‎Calmează-te.
‎Lasă jos arma.
‎Să mă calmez?
‎Nu, du-te după ajutor!
‎Pablo...!
‎Nu! Hei!
‎- Treci înapoi! ‎- Nu...
‎Te rog, nu!
‎- Conchita. ‎- Da, dle?
‎Du băiatul în cameră și rămâi acolo.
‎Da, domnule. Da, da.
‎Te rog.
‎Liniștește-te.
‎Te rog.
‎Ascultă.
‎- Ești un criminal. ‎- Nu, Linda.
‎Nu!
‎Linda, nu!
‎Nu...
‎Nu, te rog. Te rog, nu.
‎Nu!
‎Te rog.
‎Vreau să înțelegi
‎că lucrurile pot deveni
‎foarte sângeroase
‎dacă nu răspunzi la întrebări.
‎Cine ești și ce cauți aici?
‎Subtitrarea: Andrei Albu